`Наше Запоріжжя мене захоплює цією свободою, цим піднесенням рицарського духу. Коли цілими тисяч слов`яни уводились в рабство сильними мусульманами, коли була зганьблена релігія, честь і свобода, ця жменя удальців Не тільки захищає всю Європу від східних хижаків, але загрожує навіть їх сильній тоді цивілізації і від душі регоче над їх східною високомірністю`- так писав Ілля Рєпін під час роботи над своєю картиною `Запорожці пишуть листа турецькому султану` в 1880 році. Ці слова актуальні і сьогодні.
Так хто ж був головний герой картини, написаний з командувача Київським військовим округом генерала Михайла Драгомирова?
Іван Дмитрович Сірко - кошовий отаман, людина чудових військових обдарувань. Жоден з українських отаманів не нанесе стільки шкоди кримсько-татарским і турецьким ордам. Він провів більше 60 боїв, програвши лише поодинокі бої, а не менше 15 разів очолював Військо низове запорізьке. До нього підсилали найманих вбивць, але замахи зривалися. У 1672 році був заарештований і засланий в Сибір. За допомогою поляків було звільнено, що б міг взяти участь в боях проти татар. У ті роки Правобережну і Лівобережну Україну роздирали війни при втручанні Московії, Туреччини та Польщі.
Сірко встиг перебувати союзником всіх без винятку сторон. Підтримував Хмельницького, але присягу російському царю не підписав.
Старий отаман, в якому ще за життя складали легенди і якого називали `превеликим чарівником`, помер в 1680 році в селі на своїй пасіці. Зроблену ним для України пережило століття.
Для сьогоднішньої України дуже важливо знати, що на нашій землі завжди жили, а головне - діяли! - непереможні воєначальники, далекоглядні керманичі і просто сильні духом і тілом люди.
Приступаючи до вишивки портрета великого воїна-характерника, я занурилася в непросту історію Запорізької Січі. Без цього не було б характеру отамана і Не було б моєї нової картини. Вишила портрет кошового отамана Івана Сірка.
Вишивала близько 3 місяців, накопичила багато фото, частина з них зібрала в ролик. Можна простежити за процесом вишивки. Використовувала, в основному натуральний шовк, трохи віскози. Лице вишито, практично, вручну. Робота складна, але дуже цікава. Прагнула передати характер і настрій дивної людини і великого воїна.
Здається, вийшло.